"Den stora gamla ugglan flaxade med vingarna och gäspade.
Det är alldeles försent och för många varelser omkring.
Hon kommer troligen att få uppleva en hemsk rädsla.
Där alligatorerna leker och grodorna blir feta och oranga...
...fältmusen sjunger för ugglornas konung med en knarrande stämma.
...där bodde en flicka som var så söt...
...och barnen kallade henne Sticky Feet.
Med mandelögon och guldlockar...
...visste hon att träsk inte är för flickor. "
Svensk text: SSG - SweSUB Group © -Incubator
www. SweSUB.nu Det trevligare forumet
Claire, drömmarna blir allt starkare.
Det jag menar, Claire, är att du måste sluta att undvika det.
Det är dags att vi verkligen tar itu med det här. Det är viktigt.
Tar du din medicin?
Det hjälper inte.
Det är motbjudande.
Jag skulle vilja prova hypnos, en förändring. Vi är redo.
Är det här orsakat av människan eller bara resultatet av global uppvärmning?
Kolla in på vilket bed-and-breakfast i Westmoreland som helst-
- så märker ni en rejäl nedgång bland jägare och fågelskådare likaså.
Men har de orsakat det själva?
Den blåvingade drillaren har inte setts här sen förra sommaren i Westmoreland.
Kanske den här en gång blomstrande...
- Claire? - Mrs. O'Shea.
Mercy, och det här är Heidi. Välkommen till Rose Marshs lantgård.
Vi har inte så många gäster så här års, så...
Här är ditt storarum. Det finns ved där borta.
Det borde hålla dig varm. Eldstaden fungerar som den ska.
På sommaren kommer det fotografer och fågelskådare hit.
Så om du följer med mig, så ska jag visa övervåningen.
- Är du en författare? - Ja.
Du kommer att få mycket lugn och ro, och mycket utrymme.
Det kan jag garantera.
Det här är sovrummet. Det finns extra lakan i garderoben.
Och här är ateljén.
Manvilles och Roses finns i hela området.
Vi kallar honom för "gamla herren".
- Och där är sumpmarken. - Jag skulle hålla mig borta från det.
Man kan gå vilse lätt. Behöver du nåt så bor jag i första huset på väg till stan.
Den stora gamla ugglan flaxade med vingarna och gäspade.
Vad gör en flicka i träsket på natten?
Det är alldeles försent och för många varelser omkring.
Hon kommer troligen att få uppleva en hemsk rädsla.
Hur hittar du på dina berättelser?
Jag börjar med att ställa frågan, "Tänk om?"
- Förlåt, jag såg dig inte. - Det är okej. Förlåt mig.
Gick det bra? Då så, godmorgon.
Godmorgon.
Noah, Noah Pitney. Det som är bra med att bo i en liten stad-
- är att man kan presentera sig för alla man stöter ihop med.
- Eller hur, Ernie? - Det stämmer.
- Claire Holloway. - Trevligt att träffa dig, Ms. Holloway.
19,50, miss.
Nej, nej, låt mig, snälla. Det här är hyfs på landsbygden.
Ernie, glöm inte matchen ikväll.
Vi ses sen då.
...och sätt upp den här på min nota.
Det här är till dig.
Nej, ta den. Jag har redan läst den. Den hjälper dig att lära känna stan.
Redaktören har lite konstiga åsikter men skulle nog gilla en intervju med dig.
- Är det så dåligt med turister? - Kom igen, jag har 3 systerdöttrar.
"Stjärnförfattaren kommer till Westmoreland. "Det är stort här omkring.
- Jag är smickrad. - Men?
Men...jag tror att jag står över.
Det är okej. Jag får se till att intervjua en bingovinnare till.
- Det är du som är redaktören. - Och den lokala historikern.
Jag släppte faktiskt en bok i fjol. Bara 250 kopior, men...
- Så var min första. - Verkligen? Så det finns hopp för mig.
Om du behöver nåt, så finns mitt nummer på baksidan av pappret.
Hej då.
Tänk om?
Tänk om, tänk om, tänk om?
Jag skulle kunna vänja mig vid det här landsortslivet.
Jag kan tänka mig det.
Det fanns en tid då jag dolde alla brott för alla tidningar i hela landet.
Hur kom det sig att du kom hit?
Det är konstigt. Jag har alltid sagt att jag... aldrig skulle komma tillbaka.
Sen dök jobbet upp som redaktör...
...och Philip Manville frågade mig om jag ville ha det och jag sa ja...
...det kändes rätt att komma tillbaka.
Jag har min gård och en häst. Och det är bra. Det är ett bra liv.
Det är inte perfekt, men det funkar.
- Känner du Ernie väl? - Hela mitt liv.
- Har han alltid bott här? - Ja, varför undrar du?
Jag borde gå.
Det är tillräckligt av dig, Sticky Feet.
- Har vi träffats förut, Ernie? - Jag tror inte det.
De sägs att samma ansikte kan dyka upp på andra människor, eller hur?
- Ja, jag förmodar det. - Njut av boken.
- Tillbaka! - Glömde du nåt, Claire?
Glömde du nåt, miss?
Nej.
Hej.
Godmorgon.
Godmorgon, Claire.
- Godmorgon. - Var det stormen? Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
- Jag köpte din bok. - Så det är du.
Fascinerande historia det här stället har.
Vill du veta mer, så tar jag vilken ursäkt som helst för att slippa kyrkan.
Snälla?
Manville skolan för pojkar stängde sent 1800-tal...
...och Westmoreland grundskola öppnade-
- i början av förra århundradet.
Vad snällt av länet att bjuda ut tjejerna och leka.
Vad jag vet om pojkskolan så skulle tjejerna nog ha det bättre hemma.
- Läskigt. - Bra material för en ny bok.
Jag läste om träsket för min syster- dotter och det var riktigt kusligt.
Alla bra barnböcker är mörka.
Bröderna Grimm, Aesop, Roald Dahl...
- Ring Around the Rosy. - Monster i det mörka träsket, otäckt.
Sagor och daghemsrim knackar på det undermedvetnas rädslor av unga sinnen.
Så du menar att alla ungar gillar att bli skrämda.
Gjorde inte du det?
Har du hört några historier om det här stället?
Som vaddå, otäcka?
Knakande brädor, dörrar som slår, vindar som viner...
Ni författare. Jag ska säga dig...
Jag berättar allting jag vet för dig imorgon över en middag.
Plats! Plats!
- Normalt så är han lugn. - Han kunde ha lurat mig.
- Är det du som är Geoffrey Hunt? - Hunt. Alla kallar mig Hunt.
Han har inre reagerat så på väldigt länge, Claire.
- Det finns bara ett skäl till det. - Jasså? Vad är det?
- Han känner lukten av ett spöke. - Va?
Tänk på det som andar... från andra sidan.
Jag tror inte på spöken.
Inte jag heller. Jag följer dig.
Så det är det här stället?
- Har du varit här förut? - För 3 år sedan. Vad hette hon? Grace?
Mercy. Så du är en paranormal konsult som inte tror på spöken?
Jag tror på människor. Jag menar, människor är vatten och energi.
Om vatten kan omvandlas från is till ånga, till dimma...
...och energin omvandlar dem, varför skulle inte människor kunna det då?
- Vad hände med Mercy? - Hon blev lite skrämd. Inget stort.
Såna här energier kan vara speciella.
- De kan uppenbara sig för vissa. - Varför jag?
Det får du säga mig, Claire.
Var han där inne?
Öppning.
Öppning?
Det är deras ingång. Datorn är en annan. Jag skulle ha den avstängd nu.
- Hur länge har den här varit här? - Några dagar. Varför undrar du?
På andra sidan...
...kan dörrar...vara både symboliska ...och exakta på samma gång.
Att tillintetgöra en...
...kan vara ett sätt att stoppa nån från att komma över.
Så när man sätter upp dörren igen...
Så bjuder man in dem igen.
Det är definitivt en ökning av energi.
- Men varför? - Människor är konstiga.
När de dör, blir de ännu konstigare. Frågan är, varför bryr du dig?
För att jag har sett... Jag har sett den lilla flickan förut, inte bara i huset.
Vet du vad du har att göra med?
Det är en annan värld. De spelar inte efter reglerna.
Jag förlorade min fru och min lilla flicka för sju år sedan.
Jag letade efter svar. Men jag hittade dem aldrig.
Så du måste tänka på det, innan du söker efter svar på den andra sidan.
Du vill vara bland de levande, lita på mig.
Det finns ett motell i stan... Vore jag du så skulle jag checka in där.
Varför göra det här till din strid?
Min far brukade säga, "Hunt"... Han kallade mig Hunt.
Han kunde vara ganska opersonlig, min far.
Han kunde säga, "Hunt, du kan luras med växeln, fuska med skatterna...
...men överge aldrig en bekymrad kvinna. "
Nu ser vi till att få igång den här festen.
- Vad vill de ha av mig? - Jag vet inte.
Men en sak är säker. Det är dig de vill ha det ifrån.
Kan du föreställa dig? Om Mercy hade sett vad du har sett...
...då skulle hon bo i ett annat land under ett täcknamn.
Kan du stå still där en sekund? En sekund bara, snälla. Tack.
Du är väldigt fotogenisk.
- Jag hoppas att du också kan se dem. - Om de inte är blyga för kameran...
...vi kommer att få tag i dem.
Vart växte du upp någonstans?
Lite överallt.
Så du är en militärbrud, va?
- Nej. - Ta en liten smutt.
Nej, mina föräldrar var lärare.
Var kommer de ifrån ursprungligen?
De var inte mina riktiga föräldrar.
Hur gammal var du när du blev adopterad?
- Åtta. - Åtta?
Jag slår vad om att du var en söt liten tjej, visst var du det?
Ljug inte. Du var en söt en, eller hur?
Om du inte bara förvandlade dig helt plötsligt och blev det du är nu.
Mina föräldrar dog i en bilolycka.
Jag förstår.
Väntar du någon?
Noah, jag är ledsen, jag borde ha ringt.
Varför då? Vad har hänt?
Hunt, Noah. Hunt har hjälpt mig.
- Hur är det, Pitney? - Hallå.
Låt mig gissa. Det här har med de där otäcka sakerna som du pratade om.
Jag ska gå och...hämta lite ved till våran brasa.
Förlåt för middagen. Vi kanske kan göra det en annan kväll?
Jag skulle kunna vara kvar och hjälpa er med den här...seansen eller...
Vi behöver ingen hjälp.
Okej.
- Jag såg fram mot middagen. - Jag med, men det är lugnt.
Vi kan ju alltid göra det en annan gång, eller hur?
Lycka till, lycka till med det här.
- Vi ses. - Senare.
Hunt... Hunt.
Hunt!
Vem är du?
Kan du säga vad du heter?
Kan du berätta nåt för mig?
Fråga mig snällt bara. Varför gör du den här skiten?
Du fördärvar mig! Stick upp den i ditt jävla arsle!
Snälla. Fråga mig bara snällt, snälla.
Jag frågade snällt nyss. Jag raserar huset, och när jag hittar det-
- kommer du att ångra dig!
Försvinn!
Hjälp mig, hjälp mig Claire!
- Nej, Claire - Nej! Nej!
- Vilka är de? - Denman och Maude Rose.
- Från gården? - Jag har efterforskat lite.
Jag måste säga, den här historien är fantastisk.
Så familjen Rose fick för sig att de skulle dränera sumpmarken 1902.
Denman gjorde mycket själv.
Den lilla flickan är hans syster. Hon var 8 år gammal.
En dag, arbetar han, Maude kommer med lunch till träsket...
...men hon ramlar i myren och drunknar.
Sen tror jag att Denman måste ha blivit galen.
Han letade efter henne Han kom aldrig ur sumpmarken igen.
Några letade men de försvann. Och sen, du vet hur det funkar i en liten stad.
Helt plötsligt, så trodde alla att träsket är, du vet, förbannat.
- Varför sa du ingenting? - Jag ville men fick ju aldrig chansen.
Dessutom... Jag trodde inte du var den typen som trodde på sånt här.
- Vad är det för typ? - Jag är ledsen, jag borde ha berättat.
Det har pratats om det där huset och den det där träsket i åratal...
...och jag har alltid liksom, jag har skämtat bort det, så...
- Var inte nedlåtande mot mig, Noah. - Nej, Claire, jag kan fråga runt.
Jag kan slå vad om att jag kan hitta ett lika bra ställe, om du ville.
Nej. Tack.
Hallå?
Herregud. Vad?
Nej.
Nej!
Det känns som att det är mitt fel.
Vad det än är här, så kunde du inte ha stoppat det.
Men du är en del av det, på något sätt. Om du vill att det ska sluta...
...så får du fundera ut hur det började.
Hur då?
Titta på det här.
Du har tur på ett sätt.
I största allmänhet, så innehåller de här fallen en röst på vinden...
...en irriterad lite ande som är i behov av att hålla i handen.
Det här...
Det här är episkt.
Jag har hittat det.
19 Juni saknas.
Titta.
- Är inte det din vän redaktören? - Jo, med Mercy och Ernie.
"Lokal flicka sexuellt utnyttjad.
Då offret är minderårigt, så undanhåller polisen hennes namn. "
- Det är han. Herregud, det är han. - Brendan Manville.
Titta.
Jag har efterforskat lite ikväll...
Familjen Rose fick för sig att dränera sumpmarken 1902.
Denman gjorde mycket själv. Systern ramlade i och drunknade.
Jag skulle säga att din vän har ändrat lite på historien.
Varför skulle han göra det här?
- Vi borde fråga Pitney. - Fråga mig vad då?
Nytt arkivmaterial angående familjen Rose...
...borde finnas där borta i mikrokorten.
Det var inte meningen att störa. Jag visste inte att ni var här.
- Var kommer den härifrån? - Jag har sett honom i huset, Mercy.
Han flyttade för 20 år sedan.
Och flickan? Du har sett henne också. Det var därför du ringde Hunt.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Vad vet du om det här, Mercy?
Varför frågar ni mig för? Vad är det ni vill?
- Min vän tog precis självmord. - Han tog inte självmord, Mercy.
Rösterna som du hörde...
...vad Claire har sett, Ernies död...
- ...allt hör ihop, Mercy. - Sluta!
Vad håller ni på med?
Du vet vem hon är. Berätta för mig.
Berätta du för mig.
Jag har arbete att utföra.
Du måste komma ihåg någonting. Tänk, tänk.
- Vad kommer du ihåg innan olyckan? - Vad har det med saken att göra?
För jag tror att våran lilla flicka, det är du.
Det är du, Claire.
Jag menar, om du kan acceptera att själen...
...eller det...viktiga av nån, dess energi...
...men i ett svårt trauma...
...så kan en viss energi slitas ifrån kroppen...
...och det lämnar...ett avtryck.
Den känslan går i repris om och om igen, som ett videoband.
- Vad för sorts trauma? - Sexuellt utnyttjande, Claire.
Nej, Hunt.
Tänk på det. Du känner till allting häromkring. Och det här är ingen dröm...
...det här är ingen berättelse från någon av dina böcker, nej.
Det här är...
Jag tror att det är minnen. Det är dina minnen, Claire.
Vi bränner ner stället bara.
Bränn aldrig.
Heidi, tjejen Heidi, lugn.
Lugn, tjejen. Allt är bra, Heidi, allt är bra.
Heidi.
Hallå?
Hallå!
Heidi?
Nej! Nej!
Jag har öl i munnen.
Det är inte meningen att du ska vara här, grabben.
Redo eller inte, här kommer jag.
Mår du bra?
Oroa dig inte, jag vet hur vi ska komma åt honom.
Vi behöver nåt som han känner igen.
Nåt klädesplagg, nåt från hans liv.
Ju mer personligt, desto bättre.
Om vi kan använda det så kan vi fånga honom igen.
Jag tänker att om jag kan frigöra honom, så kan jag frigöra henne...
...frigöra dig.
Ta nästa vänster.
- Ja? - Manville, jag heter Claire Holloway.
Jag vet. Om det handlar om lantgården, så tar Mercy hand om de sakerna.
Nej. Det handlar om din son, Brendan.
Vad hände vid huset?
Varför tror du att vissa människor känner...
...att de har rätt att bara kliva in i en främlings hem...
...och rota i deras förflutna?
Du har pratat med Mercy, eller hur? Den kvinnan är ett fyllo.
Hon ser hela världen genom botten på en flaska.
Din pappa kommer inte att bry sig. Vad har du där?
- Det är min pappas, så... - Peka inte med den mot mig.
- Försiktigt, får jag tillbaka den. - Jag får den.
Sätt dig. Det är lugnt.
- Nu gör vi det här. - Tack för att ni kom.
Tack för att vi fick vara med. Ett, två, tre.
Ingen kom in eller ut. Det var övergivet.
Jag satt där helt själv som i en grav i 20 år.
Varför ger du dig inte bara av om du inte gillar huset?
- Den lilla flicka då? - Nej, det var en lögn.
Nej. Brendan var med en liten flicka.
Det fanns inga bevis Det var en jävla lögn.
- Vad hände med din son, Mr. Manville? - Vad pratar du om?
Vad var det för fel på honom? Och varför var han ensam...
...med en liten flicka?
Jag har sett honom. I huset.
Jag behöver nåt som var speciellt för honom.
Det är viktigt. Och jag behöver det nu.
Vad fan hände där inne?
Varför vill du inte berätta det för mig? Vad gjorde han?
Skadade han henne?
Skadade du honom?
Vad gjorde du med din son Mr. Manville?
Ingenting. Jag gjorde ingenting.
- Jag behöver nåt... - Ut ur mitt hus.
- ...värdefullt, för att få ett slut. - Försvinn ur mitt hus!
Stanna!
Claire.
Jag tar hand om det.
Claire.
Claire! Claire!
- Claire. - Hunt!
Claire?
- Hunt! - Jag får din hand.
Jag har dig. Kom igen. Jag har dig.
Vi åkte till huset.
Vi visste att det skulle vara tomt. Och alla hade druckit.
Du är en nolla.
Gå hem. Jag låser pappas hus.
Vi trodde att han gav sig av.
Det var en olycka, okej? jag lovar.
- Mercy. - Vad gjorde du med henne?
Det var inte meningen. Jag gör vad som helst. Ni måste hjälpa mig.
- Ta ner den. - Jag gör vad som helst. Okej?
- Jag får henne. - Jag ska döda dig!
- Jag tänker inte åka dit för det här. - Håll käften! Ingen gör det heller.
Allting kommer att ordna sig.
Min pappa, han kan ta hand om det här.
Okej? Vi måste bara se till att göra nåt nu.
Vi håller det som en hemlighet.
Noah.
- Noah. - Låt han vara.
Jag förmodar att han aldrig växte ur den.
Vi förstod inte. Min fru älskade pojken.
Men hon...var inte moderligt snäll.
Hon ville att han skulle växa upp fort, bli en man.
Jag såg vad hon gjorde mot honom. Jag såg hur han led.
Och jag gjorde ingenting.
Hjälp honom med att sluta lida.
Tack.
Vi ge oss av.
Jag får den.
Vart är du?
Kom igen.
Rose?
Mercy tog hand om oss.
Jag gick till en kinarestaurang. För att köpa en limpa bröd, bröd, bröd.
De förpackade de med tuggummi. Och det här är vad de sa, sa, sa:
"Jag heter hög-låg Piccolo, Piccolo hög-låg.
Hög-låg Piccolo, Piccolo... "
Hon förde hit oss. Med hennes vänner.
Klar eller inte, här kommer jag.
Hon fick oss att lova att vi skulle stanna på övervåningen.
Jag gömde mig.
Jag var så rädd, Rosie. Jag visste inte vad jag skulle göra
Ni måste hjälpa mig. Jag gör vad som helst.
Jag ska döda dig! Jag ska döda dig!
- Jag tänker inte åka dit för det här. - Håll käften! Ingen gör det heller.
Allting kommer att ordna sig.
Min pappa, han kan ta hand om det här.
Vi måste göra nåt nu.
- Vi håller det som en hemlighet. - Var är Claire?
Jag är så ledsen, Rose.
Rose.
Kommer du ihåg den här? Vill du ha den? Vill du ha den?
Nej!
- Ge henne till mig! - Inte den här gången!
Claire! Det är dörren.
Det är dörren som är porten. Slå sönder glaset...
Gör sönder dörren! Förstör den!
Kom hit! Kom hit bort!
Hjälp! Hjälp mig!
Hunt!
- Släng hit filten! - Led honom till dörren!
Till dörren, Claire!
Brendan!
Begrav den.
Någonstans där det är torrt.
Tack så mycket.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © -Incubator
www. SweSUB.nu Det trevligare forumet